Для нас важливо, що фрагмент цього рукопису який стосується Львівського Королівства був перекладений українською відомим істориком Павлом Грицаком у 1952 році й опублікований в українській емігрантській газеті “Християнський Голос” яка тоді виходила у Мінхені. Пізніше цей переклад був перевиданий у журналі “Хроніка 2000” (випуск 35-36). Для нас важливо – пише Ярослав Книш який присвятив цій темі окрему розвідку, що автор цього давнього манускрипту використовуючи тогочасні карти, записи італійських, іспанських та ін. купців і католицьких ченців, здійснює у 1300-1306 роках уявну подорож по відомих тоді країнах світу починаючи від Піренеїв і Скандинавії й закінчуючи Китаєм і островом Ява.
![](https://bomok.com.ua/wp-content/uploads/2023/05/346093799_245170488170654_1620276012706589107_n-1-400x133.jpg)
Фрагмент середньовічного пергаментного рукопису
Автор цього майже шістсотлітнього рукопису пише так: “…залишивши Польське королівство, я прибув до Королівства Львів, яке німці називають Лємберг… Відомо що Королівство Львів межує країною Романією і з Королівством Алеманія. Король того Львова має зелений прапор з червоним хрестом…”
![](https://bomok.com.ua/wp-content/uploads/2023/05/346093804_624991052854541_7700297926355471240_n.jpg)
Король і князь Роман Мстиславович (батько короля Данила)
Цікаво що назва “Королівство Львів” побутувала наприкінці XIII-XIV століттях лише, як пише Ярослав Книш, у північно-західному Середземномор’ї включно з Іспанією та Італією. А от в інших регіонах тогочасної Європи цю державу, називали “Руське Королівство”. Натомість у північноруських, суздальських та новгородських літописах розглядуване тут державне утворення включно зі Львовом називали не інакше як “Волинська земля”. Примітно, що до свого твору отой безіменний для нас автор “Книги знань…” додав також і зображення прапора Львівського Королівства.
.
А отут перед нами й постає цікаве питання: як так..?
.
Тобто на прапорі Львова у ті пізні (але все ще княжі) часи початку 1300-их років був не всіма нами знаний золотий лев на синьому фоні до якого ми так звикли, а… якийсь малозрозумілий зелений прапор із червоним хрестом..? Чи не є це часом якоюсь фальсифікацією чи черговим псевдоісторичним блудом..?
.
Перш ніж відповісти, задаймо собі питання: а який герб чи прапор мав Львів у XIII столітті..? Чи трохи перефразуємо питання: а яким гербом користувався король Данило чи його син Лев у ті часи..? Не знаєте..? От і ніхто не знає… Принаймні жодного зображення лева на гербі Львова з часів короля Данила Романовича та його сина Льва, досі не знайдено. Чи є це ламанням нашого стереотипу про “галицького лева” на гербі Львова, який ніби-то походить ще з княжих часів Данила і Лева..? Звісно, що так. У часи цих володарів Львів судячи з усього мав цілком інший герб.
.
Свого часу професор Ярослав Дашкевич детально дослідивши питання походження львівського герба дійшов висновку, що Львів отримав лева на своєму гербі не раніше початку XIV століття і то – під впливом західноєвропейської геральдики.
.
Отже, який висновок із цього всього можна зробити? Мабуть, той, що сьогоднішній герб Львова є продуктом діяльності львівських канцелярій не раніше перших десятиліть чотирнадцятого століття і до львівської геральдики ранішого часу не має жодного відношення. А яким був герб Львова у часи короля Данила чи його сина Льва, ніхто досі не знає, бо з тих часів (XIII століття) до нашого часу не дійшло жодної підвісної печатки якими скріплювали документи цих володарів і на яких можна було б очікувати зображення якихось знаків чи символічних фігур.
.
А от чи отой зелений прапор Львова із червоним хрестом (який чомусь віддалено нагадує хрести на штандартах тамплієрів) і про який згадує “Книга знань…”, має якесь відношення до “долевового” періоду емблематики нашого міста – ще слід вивчати…
![](https://bomok.com.ua/wp-content/uploads/2023/05/346082555_6199551823457050_3391060436839698286_n-309x400.jpg)
На цьому малюнку – титульна сторінка рукописного фоліанту «Книга знань про всі королівства, землі й володіння, що є у світі, а також герби і знаки кожної землі й володіння, або королів й володарів, що керують ними»
Микола Бандрівський
Коментарі